Баланс та координація – ключ до ефективного обстеження пацієнта у фізичній терапії: ст. - Дідаш, М. В.; Тиравська, О. І.; Івасик, Н. О. (ВД "Гельветика", 2024)
Внутрішня медицина інтегрує невід’ємний аспект у формі фізичної тера¬пії, спрямованої на реабілітацію пацієнтів на всіх етапах відновлювальних та профілак¬тичних процесів, пов’язаних із підтриманням здоров’я. Відновлення втрачених функцій та запобігання формуванню нових досягається завдяки ефективному та обґрунтованому використанню теоретичних знань у практич¬ній діяльності. Важливим етапом реабіліта¬ційного процесу є діагностика морфологіч¬них та функціональних резервів організму та відбір адекватного навантаження за допо¬могою відповідних тестів, шкал, індексів та інших інструментів фізичного терапевта. У сучасному світі фізичної терапії, де важ¬ливість індивідуального підходу до лікування кожного пацієнта не може бути переоцінена, увага до деталей, таких як баланс і координа¬ція, стає все більш актуальною. Визнання цих аспектів як ключових компонентів ефектив¬ної оцінки пацієнта відкриває нові горизонти для терапевтичних інтервенцій. Втрата або зниження балансу та координації може мати значний вплив на здатність людини виконувати повсякденні завдання, підвищуючи ризик падінь та інших травм, що своєю чер-гою може призвести до зниження якості життя У фізичній терапії оцінка цих навичок є кри¬тично важливою для розробки ефективного плану лікування, спрямованого на відновлення мобільності та незалежності пацієнта. Баланс та коор¬динація є фундаментальними складниками не лише для виконання повсякденних дій та спортивних досягнень, але й важливими аспектами в оцінці та лікуванні пацієнтів у фізичній терапії. Розвиток і вдосконалення цих навичок може значно підвищити ефек¬тивність реабілітаційного процесу, сприя¬ючи швидкому відновленню та покращенню якості життя пацієнтів. Баланс – це здатність підтримувати центр маси тіла над базою підтримки з мінімальним похитуванням, тоді як координація – це здат¬ність виконувати рухи з правильною послі-довністю та орієнтацією. Обидва ці навички є критично важливими для ефективного вико-нання як простих, так і складних фізичних завдань. У контексті фізичної терапії оцінка балансу та координації є ключовою для іден¬тифікації дефіцитів та потенційних ризиків падіння, особливо серед літніх пацієнтів та тих, хто відновлюється після травм. Дослі¬дження, проведене в рамках Гарвардського університету, показало, що систематичні вправи на баланс знижують ризик падінь серед літніх людей на 23% . Сучасні методи оцінки балансу та координації включають використання комп’ютеризованих систем балансу, які дозволяють точно виміряти здатність паці¬єнта підтримувати стабільність у різних умо¬вах. Крім того, для оцінки координації часто використовуються тести на мануальну згур¬тованість та послідовне виконання рухів.
Keywords: фізична активність, серцево-судинний ризик, кардіореабілітація, профілактика, доказова медицина